- Tidigare: - Jag såg era patienter ute i skogen.
Alice är ingen snäll liten flicka.
Vår belgiska klient kan dra sig ur.
- Ur vägen. - Han var min passiva delägare.
- Vi skulle ju inte ses. - Jag är inte här.
- Vad är det? - Förgätmigej.
Hjälp mig, så hjälper jag dig hitta sonen.
Sov nu.
- Din man var där. Andy. - Säg inget till Bill.
En halvhjärtad dikt:
Jag mötte en kvinna som inte var där Hon var lång, smal, fager och kär
Jag älskar kvinnan av hela hjärtat ju
Och när hon försvann slets jag itu
Jag mötte en kvinna som inte var där
Jag följde henne ner till förtvivlans avgrunder
Hon var god Hon var helt utan synd
Det var inte hon, utan jag, som var blind
Män.
Hur mår du, Andy?
- Du verkar stressad. Är du stressad? - Alltid.
Det är därför du aldrig når fram.
Saker och ting tar tid - kräver tålamod, övning.
- Du jobbar visst med Bill Boerg. - Lnte nu längre. Oroa dig inte.
Andy... jag har oroat mig varje minut-
- sen du rusade ut i mörkret för tre år sen.
Nu behöver jag dig. Vi är släkt och de banden varar för evigt.
- Varför då? - Pojken har rövats bort.
Hej, Tess. Det är B.
Han vill inte att du ska veta det, men Javier ligger på sjukhus.
- "Pájaro." - Hur mår du, "amor"?
- Hur ser jag ut? - Stilig.
Tack och lov att kärleken är blind.
Och du? Hur är det med dina vingar?
- Kom igen. Låt mig se. Vänd dig om. - Javi...
Ja.
Det måste ha krävt mycket för att få dig av båten.
Om jag vetat att de bara skulle säga att jag var döende-
- hade jag hoppat i Egeiska havet medan jag kunde.
Jag är glad att du inte gjorde det.
- Hur mycket kostar dina hemligheter? - En drachma.
- Jag ger dig tio. - Du vet för många redan.
Jag visste hela tiden att jag inte kunde behålla dig.
Vad är det?
Jag har haft starka drömmar igen.
Igen? När slutade du?
- Jag menar allvar, Javi. - Jag också.
Du talar om dem som en förbannelse.
Jag önskar att jag kunde drömma så. Det är en förmån att drömma.
Ingen klarar sig för evigt.
- Ursäkta, mr Mendoza. Vi måste... - Vi behöver bara en liten stund.
De har kommit för att jag ska kunna pissa.
Jag vill inte att ditt sista minne av min penis ska vara med kateter.
Okej.
Jag vill be om ursäkt för häromkvällen.
Alice... Hennes föräldrar bekräftade det ni sa om att hon har smitit ut.
Jag tycker om flickan. Hon går att nå men jag lyckas inte.
Jag tänkte att om ni berättade mer om det i skogen kan jag få inblick.
- Låt mig prata med henne. - Hon talar inte om sina vänner.
Då säger hon nog inget till mig heller, så vad är risken?
Jag ska fråga.
- Vad skriver du? - Bryr du dig om det?
Du vill ju inte ens vara här.
- Vart ska du? - Jag har en dejt.
Nej, det har du inte.
Du vill ju att jag ska bekräfta fickan av paranoia i ditt huvud.
Varför gör du så här? Jag vill inte.
Var då här, stanna här, acceptera det här som den tid vi har.
Du ser, du är ju inte närvarande.
Därför att det här är en dröm. Jag behöver mer än bara drömmar.
Varför då?
- Berätta om puben. - Det är inte rättvist.
Ljust trä. Mässingsföremål. En jackalope över bardisken.
- Du hade grön kjol. - Du var inne på din andra öl.
Du frågade mig om min älsklingsbok.
- Jag skev mitt nummer på ditt kort. - Sluta.
- Jag svor på att inte kyssa dig. - Du kan inte fortsätta så här.
Jag svor på att inte kyssa dig.
Sen gjorde du det.
Är du hungrig? Jag äter dem alltid två åt gången med blandning 3 på 2.
Enda problemet är den extra kakan.
- Vill du inte ha? - De blir er död.
Det mesta här i livet blir ens död.
Jag bröt nästan nacken när jag jagade dig genom skogen.
Förlåt om jag störde ritualen. Jag bara...
Jag ville förstå. Kan du hjälpa mig?
Det var jag som hittade dem. De låg i en cirkel med huvudena ihop.
Det är ett så konstigt sätt att dö.
Det är inte som att äta glass och få en påse dragen över huvudet.
Det är en helt annan död.
Dina vänner i huset... Det var nåt heligt.
Poliserna jag arbetar med tror att de blev förledda. Det är fel.
Men jag kan inte förklara felet.
Vem bryr sig? Polisen har ingen betydelse.
Vem bryr sig? Ann Marie Bowen? Den andra Ann Marie Bowen?
- Trey Walker? Han var en av de döda. - Jag pratar inte om Trey.
- Du drömde visst om honom. - Det är lögn.
- Du skrev om det i din dagbok. - Jag var en dum flicka.
Trey kan inte tala för sig längre.
Han behöver din hjälp att förklara varför det han gjorde var så viktigt.
- Var det värt hans liv? - Han skulle inte dö.
- Vad skulle hända? - Skydd.
- De blev förrådda. - Av vem?
Tjocka män som äter för mycket glass.
- Vad skyddade de? Topeka? - Jag pratar inte om det.
- Berätta om Topeka. - Håll käften!
Du är ett blint får. Ditt ansikte är begravt i lera. Blinda får slaktas.
I dagens övning tar du ledningen.
Det är ditt jobb att samla in och föra drömmarna till sina platser.
- Vi befordrar dig. - Tack.
Drömmare... titta häråt. Titta på de andra.
Memorera deras ansikten. Gå sen ut och hitta dem.
Var goda och ligg ner.
- Kan du höra musiken? - Jag får inte byta kanal.
- Det spelar in. - Du är en mycket smart flicka.
Kom.
Där är du ju.
- Välkommen tillbaka. - Nånting gick fel.
- En ansiktslös man? - Mannen i sängen...
- Vi blev överfallna. - Tess... han mår bra. Jag lovar.
Det är dig vi är oroliga för. Du var utslagen i timmar.
- Mår han bra? - Död i drömmarna är inte på riktigt.
Det är en myt. Det var så Andy-ryktet startade.
Jag vet att det här är svårt, Tess.
Men vi gör banbrytande arbete. Det här når hjärtat på dem vi är.
Jag är bara glad att du är oskadd.
- Kan du se mig? - Ja.
- Kan du se mig nu? - Bara dina ben.
Det räcker.
Kan du känna det?
- Ja. - Öppna ögonen. Se på mig.
Här har du.
- Vad säljer de? - Förgätmigej.
Kom ut, kom ut, var du nu är.
- Förgätmigej? - Hur mycket?
Jag visste att jag kände igen rösten.
- Ur vägen. - Jag trodde att du ville ha.
Kan vi inte bli vänner nu när har haft handen på dina byxor?
Jag hade nåt bra men du fick Bill att sparka ut mig.
- Jag var inbäddad. - Ja, som en fästing.
Vem är ungen på flygbladet? Varför fick det dig att bli tokig?
- Ur vägen. - Du är självisk.
Du är som Guldlock.
Du snubblar på björnarnas hus, äter deras mat, har sönder stolar...
sover i deras sängar.
Och sen skriker du när de tar dig, som om du var offret.
Men grejen med Guldlock är i slutänden den här:
Björnarna åt upp henne och ingen fick veta det-
-för att ingen brydde sig.
Hon var självcentrerad och ensam, och ingen saknade henne.
Jag behöver inte göra nåt.
Världen är full av monster. Ett av dem tar dig till slut.
Kila iväg, Guldlock! Kila iväg!
- Vad skriver du? - Vi går i cirklar.
Ren anarki...
- Jag har en dejt. - Jag gör inte det här igen.
Det är vad vi gör.
Hej, älskling.
Hade du bara vägarna förbi?
- Vem är där borta? - Jag är inte nyfiken.
- Du ska inte vara här. Det är stängt. - Vem är pojken?
- Vad försöker du dölja? - Försvinn!
Burton.
- Var är eldsvådan? - Vår paranoida belgiska klient.
Sidoeffekter från Montreal.
Det var en enkel niosiffrig affär för en vecka sen. Nu är det en däckbrand.
Belgaren säljer inte till White Sand. Han vill ha nya köpare.
Han vill förhandla den här veckan annars går han till nån annan.
- Tala honom till rätta. - För sent.
- Det är mitt fel. - Nej, du tar inte skulden.
Du hade hand om säkerheten och du styrde skutan.
- Vi hittar en ny köpare. - På en vecka? Jag garanterade priset.
- Vi verkar inte ha nåt val. - Med tid hade vi spelat ut köpare.
Det kan vi fortfarande om vi samlar dem och sätter en tidsfrist.
Vi hanterar det som en auktion.
Det är redan måndag i Fjärran östern. Jag kan ringa runt.
Vi behöver säkerhet och lokaler.
Ge honom vad han önskar även om det är ett halvdussin oskulder.
- Vi måste kolla köparens ekonomi. - Det bör vara enkelt.
Det blir jävligt udda, men utan köpare kan vi glömma julen.
- Kan jag få ett dussin biscotti? - Javisst.
Dubbel cappucino.
Du åker långt för biscotti.
Det finns en grönsaksmarknad här i närheten.
- Där finns en dam som säljer pupusas. - Ja, mrs Flores är bra.
Jag trodde att hon var min hemlighet.
Vill du ha en hemlighet? Pröva det vietnamesiska paret Nguyens butik.
- Deras svamp förändrar ditt liv. - Livsförändrande svamp?
Nej, inte lika livsförändrande som pignolikakorna här.
- Du har väl smakat dem? - Bara biscottin.
Maria? Kan jag få en pignoli?
- Varsågod. - Tack.
Om det inte är stans bästa pignoli bjuder jag på ett dussin pupusas.
- Och? - Jag får nog pröva svamparna.
Får jag presentera dig för paret Nguyen?
Det skulle vara snällt.
Du kan inte ge dig av.
Varför inte?
Därför att om jag blev uppäten av björnar skulle du bry dig.
Tess, gör inte så här.
Stanna.
Jag önskar att jag kunde.
Jag önskar att jag fick en sista dans.
Jag kan ordna det.
Det kan jag.
Blunda och lita på mig. Jag kommer att vara där.
Vad kostar alla dina hemligheter?
"Pájaro..."
Kom.
Det är snart ebb. Jag borde tillbaka till båten.
- Vi hinner. - Jag är så trött.
- Men jag är rädd för att ge mig av. - Jag stannar så länge du är kvar.
Ja, exakt. Ja, det är vår förhoppning också.
Ja, om det fungerar för er. Ja, det är toppen.
Vår säkerhetschef tar emot ert folk på hotellet.
Detsamma. Okej. Tack.
- Vi har första simmaren i bassängen. - Grattis.
Mr Song från Malaysia. Hans närmaste var i Vancouver - ett skutt härifrån.
- Jag funderar på lite mat. - Ja, jag kan äta.
Vad sägs om Marcello's?
Marcello's? Har de utkörning?
Om man frågar snällt.
Visst. Varför inte? Synd att vi inte kan ta det på Hulls kreditkort.
Du kan be mrs Hull om numret.
Jag vill inte dra in henne. Hon är en snäll dam, om än lite galen.
Det beror kanske på sällskapet.
Det stämmer för oss alla. Sirener vill alltid locka ner oss i källan.
Glöm inte att mr Songs folk kommer till hotellet kl. 18.
Hej. Ja.
Har du Japan? Toppen. Nej, jag väntar.
Jag hade inte räknat med den här dagen.
Är den slut?
De har bra crêpes runt hörnet. Vi kan gå dit nån gång.
- En dejt? - Jag dejtar inte.
Jag vill inte vara ensam heller, men jag är för gammal för ritualen.
Jag vet vem jag är. Det är inget som förändras.
Det sker saker med en.
Man blir kräsen och det gäller att vara ärlig med det.
Jag fattar.
Taka... följ med in.
Stå här.
- Kan du se mig? - Ja.
- Lovar du att inte röra på dig? - Jag ska inte röra på mig.
Kommer eller går du?
Jag har en dejt.
- Jag älskar dig. - Utan värde. Jag frambesvärjde dig.
- Det här är vad vi har. - Det räcker inte.
Utan dig famlar jag i mörkret.
- Det räcker inte. - Jag går inte.
Snälla, gör inte så här.
- Du behöver mig. - Jag klarar mig.
Nej, det gör du inte. Och det gör inte jag heller.
Gå... härifrån.
Jag mötte en kvinna som inte var där
Jag följde henne ner till förtvivlans avgrunder
Hon var god Hon var helt utan synd
Det var inte hon, utan jag, som var blind
ER GÄST HAR ANLÄNT
Snällt av er att ta emot mig.
Text: Hans Sjölund www.sdimedia.com